(untitled) (Archaeologia Adriatica, 2017)
U članku se obrađuje šest reljefnih staklenih bočica oblika datulja pronađenih u grobnim kontekstima na širem zadarskom području. One su dio veće skupine staklenih predmeta antropomorfnih, zoomorfnih i fitomorfnih oblika koji se izrađuju tijekom 1. i 2. stoljeća. Riječ je o predmetima ispuhanima u dvodijelnim kalupima s naknadno dorađenim vratom i obodom i tijelom prekrivenim valovitim naborima koji imitiraju kožu zrele datulje. Više ili manje stilizirana, odnosno realno izvedena narebrenja dijele ovakve predmete u dvije varijante, hiperrealistične i stilizirane primjerke. Realističan izgled mnogih bočica oblika datulja, kojemu osim izvedbe reljefnog ukrasa doprinosi i njihova boja koja je najčešće žućkasta, smeđa ili smeđe-crvena odnosno jantarna, pojedine je autore naveo na zaključak da je pri izradi kalupa korišteno pravo voće. Njihova popularnost ili bolje rečeno popularnost njihova sadržaja posvjedočena je širokom distribucijom diljem ondašnjeg Carstva u čemu brojem ne zaostaje ni zadarski prostor. S obzirom na to da je većina poznatih primjeraka pronađena na prostoru istočnog Mediterana, ondje im se i određuje mjesto produkcije. Iako je statistika varljiv kriterij za određenje radionice, u ovom je slučaju potvrđena ne samo popularnošću istočnomediteranskog prostora u izradi staklenih predmeta puhanjem u kalup nego i popularnošću ondašnjih datulja, o čemu svjedoče brojni antički izvori.