(untitled) (Libellarium: časopis za istraživanja u području informacijskih i srodnih znanosti, 2018)
Cilj ovog članka je ukratko predstaviti propise i ciljeve litavske kulturne politike u vezi s kulturnim publikacijama, predstaviti modele izdavanja jedne od najvećih i najvažnijih litavskih književnih publikacija Kulturos baraiai i raspravljati o njenoj važnosti za litavsko književno društvo. Kultura je za malu zemlju jedno od najvažnijih obilježja identiteta i zato moramo prepoznati trajnu vrijednost i misiju književnih medija – informirati o književnom životu, utjecati na ukus javnosti, biti aktivan dio kulture, alata za društveno obrazovanje i prostora u kojem se stvaratelji mogu izraziti. S druge strane, sve veća globalizacija i promjenjive potrebe društva mogu postaviti pitanje obavljaju li književne publikacije svoju misiju na moderan način, ako se kultura ne izjednači s užim umjetničkim pojmom. Kulturos barai je jedan od više od 20 litavskih književnih časopisa s dugom tradicijom. Započet 1965. godine kao amatersko izdanje, časopis se zahvaljujući utjecajnim autorima pretvorio u publikaciju koja je namijenjena oblikovanju kulturne strategije. Godine 1988. događaji javne rasprave koje je organizirao Kulturos barai dali su poticaj za stvaranje Reformskog pokreta u Litvi. U to se vrijeme u Litvi mijenjala cjelokupna kulturna situacija – kada je uspostavljen Reformski pokret, kultura se počela shvaćati kao temelj identiteta, a književne publikacije postale su prostor koji je pomogao vraćanju sjećanja. Književne stranice bile su neisplative za tek rođene masovne medije, ali su bile važne kao znak prestiža. Kulturos barai, koji je prije nekoliko desetljeća odigrao važnu ulogu u oblikovanju kulturnog ukusa u društvu, i dalje je jedna od najnaprednijih i najsuvremenijih književnih publikacija koja na najbolji mogući način obavlja svoje upravljanje sadržajem i organizaciju širenja. Istraživanje se temelji na intervjuu s glavnim urednikom časopisa Kulturos barai.