(untitled) (Libellarium: časopis za istraživanja u području informacijskih i srodnih znanosti, 2011)
Potkraj 18. i početkom 19. stoljeća, u vrijeme intenzivnih promjena koje su se događale na području kulture pisane riječi i čitanja, dolazi do porasta ne samo broja čitatelja već i važnosti koja im se pridavala. Ta je važnost bila ponajprije razvidna iz sve raširenijeg modela kolektivnog mecenatstva, ali i iz sve većeg broja posveta upućenih tzv. kolektivnom čitatelju, prepoznatljivih po obraćanju jednom neodređenom čitatelju ili pak cjelokupnoj zajednici čitatelja. Kroz primjere dobivene analizom cjelokupne knjižne produkcije u dalmatinskim izdavačkim i tiskarskim središtima - Zadru, Splitu i Dubrovniku - u razdoblju od 1815. do 1850. godine namjerava se pokazati u kojoj mjeri posvete kolektivnom čitatelju mogu odražavati sve veću važnost koja se čitatelju počela pridavati već od kraja 18., a osobito tijekom prve polovice 19. stoljeća. Analiziraju se brojnost i kontekst pojavljivanja posveta toga tipa, njihovi varijantni oblici, značenja, kao i razlozi njihova uvođenja u praksu. Zaključuje se da posvete kolektivnom čitateljstvu postaju uobičajen i stalan način komunikacije s cjelokupnom zajednicom čitatelja već od dvadesetih godina, pa čak i nešto ranije. Taj se kontinuitet održao i u iduća dva desetljeća, što će biti osobito vidljivo četrdesetih godina. Posvetama se nastojalo ne samo popularizirati knjigu i čitanje već i ojačati u čitateljima ljubav prema narodnom jeziku odnosno nacionalnu svijest općenito. Iako broj posveta kolektivnom čitatelju nije bio tako velik, njihov kontinuirani rast te činjenica da svoj procvat doživljavaju upravo u razdoblju intenzivnih promjena koje su se događale na području kulture čitanja ipak svjedoče o sve većoj važnosti čitatelja koja obilježava prvu polovicu 19. stoljeća.