(untitled) (Libellarium: časopis za istraživanja u području informacijskih i srodnih znanosti, 2024)
Cilj. Cilj je ovoga rada istražiti povijest i povijesne prilike nastanka triju misala izdanih u Vatikanu tijekom 17. i 18. stoljeća, u vrijeme posttridentske liturgijske obnove, pri čemu se nastoje propitati okolnosti koje su tome prethodile kao i sam proces izdavanja svakog pojedinog misala. Pristup/metodologija. U istraživanju se koristi višedimenzionalni pristup te se izdanja misala i njihovi autori stavljaju u povijesni i biografski kontekst. Rezultat je toga sveobuhvatno sintetsko razumijevanje nastanka, evolucije i značaja glagoljskih misala koji su u fokusu ovoga rada. Rezultati. Rad ističe filološki, liturgijski i estetski napor uložen u prevođenje i izdavanje posttridentskih liturgijskih tekstova. Identificira nadalje silazno razdoblje hrvatske redakcije crkvenoslavenskog jezika te ukazuje na političke i ekumenske razloge za rusifikaciju jezične redakcije misala. Unatoč napornom radu koji je uložen, misali nisu bili značajno prihvaćeni među glagoljaškim svećenstvom zbog utjecaja rusifikacije, iako su bili ključni za crkveno-političke i jezične studije te čvrsto postavljeni kao primjer hrvatske glagoljske baštine. Društveni značaj. Glagoljski misali istraživani u radu predstavljaju važno povijesno i kulturno nasljeđe koje ilustrira napore lokalnog svećenstva da očuva i istovremeno prilagodi svoje liturgijske knjige univerzalnim normama Crkve, unatoč političkim i društvenim izazovima. Omogućuje i bolje razumijevanje razvoja crkvene i jezične politike, što može biti korisno za daljnje istraživanje evolucije jezikoslovlja i liturgijske prakse. Misali reflektiraju razdoblje u kojem crkvenoslavenski jezik hrvatske redakcije počinje nestajati zbog prijelaza na rusku redakciju pod utjecajem ekumenskih i političkih razloga. Originalnost/vrijednost. Rad stavlja u fokus širi povijesni kontekst koji je utjecao na izdanja misala, a koji u dosadašnjim istraživanjima nije bio predmet interesa. Daje uvid u crkveno-političke napore i standardizacijske procese unutar Katoličke Crkve kroz prizmu liturgijske i jezične politike koje su imale dugoročne posljedice na kulturno nasljeđe. Jednako tako donosi i kritičko promišljanje o napetostima između lokalnih jezičnih specifičnosti i univerzalnih crkvenih standarda, što je relevantno i u suvremenom dobu.