Izdavanje hrvatskih znanstvenih časopisa: objavljivati u elektroničkom obliku ili ne? (Libellarium: časopis za istraživanja u području informacijskih i srodnih znanosti, 2015)
Elektronička sredina nudi brojne nove mogućnosti u području objavljivanja rezultata znanstvenih istraživanja. Osim što je objavljivanje brže i jednostavnije, moguće je objavljivati, primjerice, poveznice s drugim digitalnim dokumentima, video ili audio zapise, fotografije u visokim rezolucijama, trodimenzionalne modele, moguće je uvoditi nove načine kontrole kvalitete, omogućiti interakciju s čitateljima, automatizaciju izdavačkog procesa itd. Rad daje kratak pregled literature, kao i primjere stranih časopisa koji koriste neke od novih mogućnosti elektroničkog objavljivanja. Prikazuju se rezultati istraživanja hrvatskih znanstvenih časopisa. U uzorku je svih 136 recenziranih časopisa koji su do studenoga 2014. godine na Hrčku, portalu hrvatskih znanstvenih časopisa, imali dostupan najmanje jedan sveščić za tu godinu, s cjelovitim tekstovima radova. Cilj istraživanja bio je ustanoviti koje prednosti elektroničke sredine koriste hrvatski znanstveni časopisi. Na razini članaka prikupljeni su podaci o korištenju poveznica i formata, a na razina časopisa podaci o korištenju automatiziranih sustava za uređivanje, identifikatora i društvenih mreža. Analizom mrežnih stranica časopisa ustanovljeno je da svi časopisi osim jednoga objavljuju članke u PDF formatu. PDF je statičan format i time se elektronički časopisi ne razlikuju bitno od tiskanih, već su samo njihove inačice. Približno dvije trećine časopisa objavljuje uz radove aktivne poveznice na elektroničke adrese barem jednog autora. Polovica časopisa objavljuju aktivne poveznice na reference u popisima literature. Ipak, ovdje treba spomenuti da dio časopisa to ne čini na ispravan način pa poveznice čitatelja ne dovode do dokumenta na koji se referira u tekstu. Oko jedne četvrtine časopisa koristi automatizirane sustave za uređivanje i objavljivanje što je bitno jer značajno olakšava posao urednicima, autorima i recenzentima te ubrzava proces prihvaćanja rukopisa i uređivanja članaka. Jedan časopis iz uzorka i u tekstu, a ne samo u referencama, objavljuje poveznice na mrežne stranice. Isti časopis objavljuje i poveznice na dokumente koji sadrže priloge (tablice ili slike) u većoj rezoluciji. U Hrvatskoj izlazi zadovoljavajući broj znanstvenih časopisa čiji su cjeloviti tekstovi besplatno dostupni, ali njihov sadržaj uglavnom je statičan i imitira tiskanu inačicu časopisa.
Keywords: Hrvatska; elektroničko nakladništvo; portal Hrčak; znanstveni časopisi